Пенчо Славейков
Катунари

chitanka.info

Катунари[0]

Край брега на тиха Струма

спре се закъснял керван;

скитниците катунари

ще стануват сука стан.

Ето лумнаха огньове;

сенки трепнаха край тях.

И далеч в полето екна

врява и безгрижен смях.

Пламъци се борят в мрака,

свет и мрак — и в мрака свет —

тук изпъква лик разчорлен,

татък дрипав силует.

Мудно отстрана цигулка

пробуча и сръчно сви

в миг — чевръст и кръшен танец

като вихър се изви:

повъзпре и пак залюшнат

свий, извий и полети —

глухо татък топот сепнат

като под земя ехти.

А с усмивка благодушна

гледат старци отстрана

и лулите им светулкат

в околната тъмнина.

Днес са тук. А бозна утре

де глава ще прислонят…

За бездомните безгрижност

прави лек световний път.

[0] През януари 1894 г. Славейков помества в „Мисъл“ своя пътеписен очерк „Рила“ (Рила е посетил през 1891 г.) — в тоя очерк той говори за Струма, на чийто бряг са отседнали катунарите в стихотворението: „Пътят… криволи край Струма… Между тез ниви криволи Рила река и бърза да застигне Струма.“ — На началния стих на стихотворението „Край брега на тиха Струма“ отговаря началният стих на стихотворението му „Свада“ (сп. „Български преглед“, кн. 4–5, 1895 г.): „Край брега на тиха Янтра…“ — Сигурно при това свое пътуване в Рила той е видял и върха Ай-Гидик, за който пише сонета си в цикъла на Велко Меруда и говори за него в очерка си за Тихо Чубра: „Ай Гидик, най-високата планина на Острова“ (има пред вид Рила, без да казва прякото й име, в интереса на запазването на идеята за Острова). ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.